ПЕРШІ ПІДТВЕРДЖЕННЯ АСТРОЦИТАРНОЇ ГІПОТЕЗИ СТАРІННЯ ССАВЦІВ - Зюганов, В. В.; Бойко, О. Г. (Вісник Одеського національного університету. Біологія, 2011)
Астроцитарна гіпотеза старіння ссавців (АГ) отримала суттєві підтвердження. АГ обґрунтована тим, що у всіх філ Vertebrata у фетальному і дорослому фенотипах нейробласти мігрують із зон проліферації по клітинах радіальної глії (РГ), за винятком Mammalіa, в яких РГ після народження трансформується в астроцити, що забороняє нейротурновер і ініціює процес Дільмана. У Aves нейротурновер не допускає накопичення синильних нейронів, чим перешкоджає розвитку процесу Дільмана, завдяки чому параметри гомеостазу утримуються довічно на одному рівні, що є фактором їх феноменальної тривалості життя. Нещодавно повідомлено, що значимі параметри гомеостазу мандрівного альбатроса (Dіomedea exulans) не змінюються протягом життя, як те передбачає АГ. В огляді також обговорюються останні повідомлення про те, що для незначної частини пулу нейронів Aves все-таки існують обмеження (заборона) нейротурновера, яка може бути, як і для Mammalіa, першопричиною їх старіння.