ПРЕДСТАВНИКИ РОДИНИ SALICACEAE MIRB. В ЗЕЛЕНИХ НАСАДЖЕННЯХ М. КРИВИЙ РІГ (ДНІПРОПЕТРОВСЬКА ОБЛ.) - Данильчук, О. В.; Юхименко, Ю. С.; Бойко, Л. І.; Данильчук, Н. М. (Вісник Одеського національного університету. Біологія, 2023)
Вступ. Стабілізувати і оптимізувати урбаносередовище можливо лише шляхом підтримки на високому рівні життєдіяльності рослин. У системі зелених насаджень міст деревні рослини відіграють основну роль у формуванні довкілля. Серед листопадних деревних рослин помірної зони Північної півкулі одними з найбільш використовуваних в озелененні є види родини Salicaceae Mirb. Швидкий ріст, фітонцидні якості, стійкість до загазованості повітря та невибагливість до ґрунтів – все це сприяло використанню вербових у садово-парковій архітектурі. Вивчення еколого-естетичної ролі їх в сучасних урбокомплексах є своєчасним та актуальним. Мета. Метою роботи було дослідити видове представництво родини Salicaceae Mirb., що використані в озелененні м. Кривий Ріг, а також їхнього життєвого стану та морфометричних характеристик. Методика. Вивчення реального стану зелених насаджень проводилося методом маршрутних обстежень з використанням методів ландшафтної таксації. Ступінь поширення виду або культивару визначали за коефіцієнтом трапляння виду, який розраховували за відношенням кількості парків (скверів) з даним видом до загальної кількості їх, вираженим у відсотках. Життєздатність дерев визначали за шкалою життєздатності деревних порід у захисних насадженнях Л. Савельєвої. Основні результати. Серед покритонасінних, однією з найбільш чисельно представлених в озелененні парків і скверів Кривого Рогу є родина Salicaceae Lindl. В зелених насадженнях міста широко використовуються види та культивари з двох родів. Рід Salix L. представлений 5 видами Salix acutifolia Willd., S. alba L., S. babylonica L., S. exelsa S. G. Gmel., S. fragilis L. та 2 декоративними культиварами S. alba ‘Vitellina pendula’ Rehd., S. matsudana Koidz. ‘Tortuosa’. Водночас рід Populus L. в зелених насадженнях міста представлений більш широко і налічує 9 видів Populus alba L., P. balsamifera L., P. bolleana Lauche, P. deltoidеs Marsh., P. italica (Du Roi) Moench, P. nigra L., P. simonii Carr., P. tremula L., P. trichocarpa Torr. et Gray та 2 гібриди P. x berolinensis Dipp., P. x wettsteinii. В ході досліджень встановлено, що верби та тополі в паркових насадженнях міста використані нерівномірно, тому за ступенем поширення їх можна розподілити на три категорії: I категорія – найпоширеніші види, які трапляються у 32-50 об’єктах озеленення (ступінь поширення – 27,6-43,1%); II категорія – середньопоширені види, що трапляються у 7-20 об’єктах озеленення (ступінь поширення трапляння – 6-17,2%); ІІІ – малопоширені види, що зростають у 1-4 об’єктах озеленення (ступінь поширення – 0,9-3,5%). До першої категорії належать P. italica (Du Roi) Moench, P. deltoidеs Marsh., P. bolleana Lauche, P. nigra L. та S. alba ‘Vitellina pendula’ Rehd., які зростають майже в половині з досліджених парків та скверів міста. За переважанням типів насаджень можна побудувати такий ряд: групові посадки → одиничні екземпляри → посадки рядами → масиви → алейні посадки. До другої категорії належать P. simonii Carr., S. alba L., S. babylonica L., S. matsudana Koidz. ‘Tortuosa’, S. fragilis та P. alba L. Третю категорію складають малопоширені види: S. acutifolia Willd., S. exelsa S. G. Gmel. та P. tremula L., P. trichocarpa Torr. et Gray, P. balsamifera L. і гібрид P. x wettsteinii. Уперше в культивованих ценозах Правобережного степового Придніпров’я на прикладі великого індустріального міста вивчено та узагальнено інформацію щодо поширення верб і тополь, а також визначено їхні основні морфометричні характеристики. Отримані дані дають змогу вдосконалити планування щодо використання перспективних видів, гібридів та культиварів родини Salicaceae Mirb. з метою збагачення та підвищення цінності зелених насаджень парків і скверів в умовах Правобережного степового Придніпров’я. Більшість представників родини Salicaceae Mirb. пройшли первинне випробування в умовах району інтродукції, показали задовільну адаптованість та середні бали життєвого стану. Виключенням є культивари тополь P. ‘Hradizhzka’, P. ‘Sacrau-59’ та P. ‘Keliberdynska’, які у віці 20 років мають відмінний стан і мають найвищий бал життєздатності.